Passinne.
Hieno auto. Mistä saitte sen?
Se oli turvassa Sveitsissä.
- Kuten tekin? - Kuten minäkin.
Se oli turvassa Sveitsissä. Tyttö myös.
Haluan nähdä hänen kasvonsa.
Voinko puhua kanssanne?
- Ei hän Eva Braun ole. - Ei tietenkään.
Oma mies tappoi sen lutkan.
Hän oli keskitysleireillä.
Näyttäkää kasvonne.
Hiljaa!
Näyttäkää kasvonne!
Tällä hyvä.
Antakaa heidän mennä!
Tämä on ampumahaava.
Teidän luultiin kuolleen. Olitte onnekas.
Pystyttekö näkemään?
Se on hyvä.
Penisiliiniä suonensisäisesti haavakuumeeseen.
Poski-ja nenäluut ovat murtuneet.
Lohkeama kallon vasemmalla puolen.
Olitteko laulaja?
- Missä lauloitte? - Viimeksi St. Michael'sin kuorossa.
- Lontoossa? - Niin.
- Milloin? - Vuoteen 1938 asti.
Sitten, juutalaisnainen, palasitte tänne. Miksi?
Kellarit ovat täällä ihanan viileitä.
Puistot ovat kuin puutarhoja.
Pääsemme pian kävelylle.
- Ja von... - Kuka tämän maksaa, Lane?
- Sinäkö? - En.
Sait perinnön.
Koko perheesi on kuollut.
Ja Herbert ja Marie...
- Kaksoset... - Esther?
En ole löytänyt häntä.
Missä Johnny on?
Miltä haluatte näyttää?
Voitte valita.
Osa haluaa näyttää Zarah Leanderilta, toiset neiti Söderbaumilta.
Ovat kai molemmat jo pois muodista.
Moni mies tuolla haluaisi varmasti uudet kasvot.
Haluan näyttää samalta kuin ennen.
Se on vaikeaa. Harkitkaa vielä.
Miksi?
Lopputulos ei ole samanlainen,
ja toisaalta uudet kasvot ovat etu.
Miten se olisi etu?
Teistä tulee uusi ihminen.
Teitä ei voi tunnistaa, joten...
Haluan näyttää samalta kuin ennen.
Saatte nukutusaineen suonensisäisesti.
Eetterimaskia ei voi kasvoillenne laittaa,
mutta vaivutte kyllä syvään uneen.
Laskekaa takaperin: 10, 9, 8...
Amerikkalainen nimitys on countdown.
Se on peräisin saksalaiselokuvasta Matka kuuhun.
Eli laskekaa nyt. Kymmenen...
- Kymmenen. - Yhdeksän...
- Yhdeksän. - Jatkakaa.
Kahdeksan, seitsemän...
Kuusi...
Johnny!
JUUTALAINEN
Hyvä herra!
Mitä te oikein kuvittelette?
Anteeksi?
Anteeksi. Lene Winter järjestöstä.
Mitä tapahtui?
Hän yritti näpistää kortistokortteja.
Hän ei ole ainoa. Voinko vilkaista?
Olkaa hyvä.
JOHANNES LENZ, PIANISTI ERONNUT 4.10.1944
Näyttää jo oikein hyvältä.
Parin päivän päästä poistamme siteet.
Löysin muuten asunnon.
Haifasta.
Sieltä näkyy meri.
Kaunista, selkeälinjaista arkkitehtuuria.
Bernstein suunnitteli sen.
Haluatko nähdä kuvia?
Tässä.
Ei, en ole nähnyt häntä.
Nelly, se pommitettiin. Sitä ei enää ole.
Minua ei enää ole.
Muistatko miltä sinusta tuntui kolme kuukautta sitten?
Miten epätoivoinen olit?
Hämmästyttävää, mitä tohtori Bongartz...
Otamme laastarit pian pois...
Tunnistaisitko minut?
Kyllä.
Ei.
Minä olen tässä.
Mistä sait sen?
Klinikka tarvitsi kuvia rekonstruktioon.
Anteeksi, väärä sana...
Tohtori Bongartz käytti sitä, ja minä...
Olisiko uudelleenluonti parempi?
Katso nyt minua.
Nelly, sinä olet kaunis.
Ei kyse ole siitä.
Mitä ympyrät tarkoittavat?
Ne ovat natseja.
Ja ristit tarkoittavat kuolleita?
Niin.
Estherin kohdallekin pitää tehdä risti.
On ihme, että sinä selviydyit.
Johnnyn päällä ei ole ristiä?
Johnny ei kiinnosta minua.
Tässä on mekkoja,
takki englantilaisesta kankaasta
sekä kesätakki ja välikausitakki.
Noin alkuun.
Rouva Winter hankki kaiken.
Ihanaa kangasta.
Kokonnehan on 38?
Milloin lähdette Palestiinaan?
En tiedä vielä.
Tässä on kylpyhuone.
Kaikki löytyy
ja kaikki toimii.
.Jos tarvitsette jotain, sanokaa vain.
Ei, sitä emme tee.
Valo pidetään pois päältä.
Kärpäsiä on riesaksi asti.
Sota ei näyttänyt niitä häiritsevän.
Niitä tulee järveltä parvissa.
Älkää, haluan tehdä tämän itse.
Milloin syömme, Elisabeth?
Seitsemältä, jos teille sopii.
- Mitä laitoitte? - Kaalikääryleitä ja kateenkorvaa.
Mistä te kateen korvaa saitte?
Minulla ei ole muskottia, voita
tai mustapippuria. Hirveää.
Mutta improvisoitte hienosti.
Improvisoin...
Tämä improvisointi saa luvan loppua.
Elisabeth on aivan uskomaton.
- Eikö hän ole natsi? - Hän on aina vihannut natseja.
No, tykkäätkö?
Kyllä.
Hienoa.
Jätin Haifan-asunnon paperit pöydälle.
Löysin meill kaksi muutakin Tel Avivista.
Siellä on asutusprojekti.
Käyttöömme annetaan maata.
Ei ollut helppoa saada molemmille viisumeita.
- Olkaa hyvä. - Kiitos, Elisabeth.
Onnistuuko?
Kyllä.
Saanko kuunnella vielä kerran?
Eikö olekin kaunis?
Kuuntelin sitä Lontoossa ennen nukkumaanmenoa.
Laulaisitko sen minulle?
Sopii.
En voi kuunnella saksalaisia lauluja enää.
Kun voit paremmin, huolehdimme omaisuudestasi.
Onko sitä paljon?
Huomattavasti. Kestää aikansa saada natsit pois kiinteistöistä,
mutta Sveitsissä on paljon rahaa.
Se on uhrien rahaa ja velvoittaa meitä.
Velvoittaa mihin?
Perustamaan Palestiinaan valtion,
missä juutalaiset voivat elää rauhassa.
Siksi otamme meiltä viedyn takaisin.
Ehkä sitten voi taas laulaa ja kuunnella saksalaislauluja.
Pidittekö Siitä?
Pidin.
Antakaa sitten jotain.
Kyllä.
Etsin miestäni.
Hänkin on muusikko.
Mitä hän soittaa?
Hän on pianisti.
Jos hänellä on onnea, hän on kabareessa tai klubeilla.
Tai sitten hän soittaa haitaria kadunkulmassa.
Millä klubeilla?
Etsisin amerikkalaisten sektorilta.
Johnny, mitä tein väärin?
Halusin vain tanssia.
Päästä irti, Johnny!
Johnny?
Niin?
Anteeksi.
Luulin teitä toiseksi.
Pysykää siinä.
Käskin pysymään paikoillasi!
Mitä sinulla on laukussasi?
Näytä.
Ja niin kaunis takki!
En saa tuota ikinä pois.
Tervaa!
Missä hän on oikein kulkenut?
Jättäisittekö meidät hetkeksi?
No, tapasitko hänet?
Älä kulje öisin. Siellä liikkuu kaikenlaista väkeä.
En lähde ulos ilman revolveria.
En voi katsoa perääsi. Lähden pian Puolaan.
- Minulla voi mennä kauan! - Kauanko?
Viikko tai kaksi, ehkä pidempään.
Oletko miettinyt Haifaa tai Tel Avivia?
Tel Avivissa on juutalaiskuoro.
- Voisi sopia sinulle. - Mitä tekisin juutalaiskuorossa?
- En ole juutalainen. - Olet, halusit tai et.
Sinut haluttiin tappaa sen takia.
Emme voi jäädä tänne, Nelly.
Johnny petti sinut.
Sinut pidätettiin 6. lokakuuta 1944.
Johnny pidätettiin 4. lokakuuta 1944.
Hän vapautui kuulustelujen jälkeen, kun sinut oli pidätetty.
Häntä ei rangaistu. Päinvastoin, hän sai jatkaa soittamista.
Ja nyt hän haluaa rahasi.
Oletko nähnyt häntä?
- Olen. - Milloin?
Kaksi kuukautta sitten.
Puhuitko hänen kanssaan?
En puhu petturien kanssa.
Kuin näyteikkunan mallinukke.
Upeaa, upeaa!
Meillä on olutta.
Meillä on kylmää olutta ja viskiä.
Samppanjaa.
Mutta jotain puuttuu...
Missä tytöt ovat?
Nyt ihastuttavat Vicky ja Lola
laulavat Cole Porterin kappaleen...
Night and Day.
Öin ja päivin.
Öin ja päivin, sinua ajattelen.
Monta harmaata viikkoa
kärsin kaipauksessani.
Öisin uneksin
ja kun herään aamuisin.
Kuvasi suloisen
vieläkin silmissäni nään.
Missä olenkin, olen kanssasi sun.
Tutut askeleet ovelta kuulen.
Ja sinisten silmiesi loisto
valaisee yksinäisyyteni tummat tunnit.
Kirkkaasti.
Öin ja päivin
tunnen rakkaan käden,
jonka ojensit niityn reunalla iltaisin.
Olet toiveitteni kangastus,
joka häviää lähestyessäni.
Kaipaukseni on heltymätön.
Öin ja päivin.
Kuin sade...
Johnny!
Kun syksyn usva laskeutuu.
Ja tuulen ulvoessa
riekaleiset pilvet karkaavat.
Sydämeni kiivaasti lyö
eikä rauhaa saa lain.
Kuin tuuli valittaen kuiskaa.
Sinä vain, sinä vain.
Varo!
Melkein tapoin hänet!
Nelly?
Onko kaikki hyvin?
On.
Odota hetki.
Hankin sinullekin revolverin.
Osaatko käyttää sitä?
.Joskus sen näyttäminenkin riittää.
Etsin Johnnya.
Saitko mustat silmät häneltä?
Hän on täällä töissä.
Ei täällä ketään Johnnya ole.
Mutta näin hänet.
En tunne ketään .Johnnya. Entä sinä?
Johnny-kelmin taskut täynnä tyhjää.
Mutta kellari täys, ja hauskaa riittää.
Maailman satamalaiturilla tytöt seisovat
ja matruusien pään pyörälle saavat.
- Saisiko kahvia? - Kaksi.
- Tulee. - Oletko sinä Johnny?
- Pikkuinen etsii töitä. - Mutta älä lyö enää.
Johannes, vauhtia!
Teidän pitää puhua hänen kanssaan.
Kun lähtee kävelylle,
riittää kun aurinko paistaa.
Mutta nähdäkseen Berliinin
auringonvalo ei piisaa.
Se on kotoisa paikka.
Mukiinmenevä kaupunki.
Jotta varmasti näkee kaiken
tarvitaan koko joukko watteja.
- Mitäs täällä on? - Entä täällä?
Mikäs kaupunki tämä on?
Laita valot päälle, niin nähdään,
mitä siellä on.
Laita valot päälle ja suu suppuun...
Anteeksi, herra. Väärä tyttö.
Luulin että hän...
Ja mikä näky Berliinin yö onkaan.
Töitäkö etsitte?
Onko teillä asuntoa?
Asutteko yksin?
Odottakaa.
Tulkaa. Minulla ei ole paljon aikaa.
Voimme ansaita paljon rahaa.
Muistutatte erästä henkilöä.
- Ketä? - Vaimoani.
Hän oli köyhä, nyt kuolleena rikas.
Mitä? Miksi?
Hän ja koko perhe kuolivat.
Tännepäin.
Saatte takahuoneen.
Minä nukun täällä.
En saa hänen perintöään.
Hänen kuolemastaan ei ole todisteita.
- Ehkä hän elää. - Hän on kuollut.
Te saatte esittää vaimoani.
Minä neuvon. Palaatte selviytyjänä
ja otatte perinnön vastaan. Jaamme sen.
Saatte tästä 20000 dollaria.
Ette voi mennä ulos lähiviikkoina.
Kukaan ei saa nähdä teitä.
Huolehdin ruoasta.
- Tuossa on amerikkalainen olut. - Johnny!
Älkää kutsuko minua sillä nimellä.
Millä nimellä sitten?
Johannes.
Muiden kuullen sitten Johnny.
- Mutta nyt Johannes. - Keiden muiden?
Sitten kun palaatte selviytyjänä.
Mikä teidän nimenne muuten on?
Esther.
Sen nimisiä ei ole enää monta.
Mikä vaimonne nimi oli?
Nelly.
Tulen takaisin neljältä.
Antakaa minun nukkua pitkään.
Näytänkö...
...tosiaan häneltä?
Ette. Mutta pian näytätte.
Lena?
- Nelly? - Niin.
Ei, älä laita valoa!
Kävit hänen luonaan.
Niin.
Mitä tapahtui?
Ovi on auki.
Menkää vielä takaisin.
Tulkaa uudestaan sisään.
Tulkaa uudestaan sisään ovesta.
Ilman laukkua.
Älkää katsoko minua.
Tulkaa vain sisään ja alas portaita.
Niin kuin tavallisesti tulette!
Toivoin jo, ettette tulisi.
- Miksi? - Ei tämä onnistu.
Tässä on kaksi dollaria.
Ja elintarvikekortti. Anteeksi.
Ottakaa pois.
Menkää nyt.
- Meidän piti harjoitella. - Ei tämä onnistu.
- Miksi? - Koska ette pysty siihen!
Ottakaa nyt... Ottakaa rahat
- ja lähtekää. - Voisimme yrittää...
- Ottakaa laukkunne. - Pari päivää.
.Jos ei onnistu, minä lähden.
Olkaa kiltti.
Istukaa toiselle puolelle.
Tässä on esimerkki.
Teidän pitää hallita käsiala.
Harjoitelkaa sen avulla.
Tämä on ostoslista.
Niin, aloitamme sillä.
Harjoitelkaa nyt.
Eikö teillä ole muuta?
Katsotaan, mitä voin järjestää.
Harjoitelkaa.
Tuolla on jotain syötävää.
Kiitos.
Turhaan vaivauduit.
Laatikossa ei ole rahaa.
Mitä?
Niin, aivan...
- Tarvitsin esimerkkejä. - Mistä?
Hänen käsialastaan.
Sain ostoslistan tehtyä,
-ja tarvitsin lisää kirjoitusta. - Näytä.
Se... on pöydällä.
Ettekö jäljentänyt sitä?
En.
200 g MARGARIINIA, 4 MUNAA...
Nouskaa istumaan.
En totu ajamaan vasemmalla puolen.
Kirjoittakaa se.
Aivan...
En totu ajamaan vasemmalla puolen.
Kirjoittakaa:
Olen hengissä ja palaan pian.
Ja allekirjoitukseksi Nelly Lenz.
Tältä allekirjoitus näyttää.
Se on lähes identtinen.
Hyvä. Voitte nukkua täällä.
Jatkamme huomenna.
- Hyvää huomenta. - Hyvää huomenta.
Toin teille tavaroita.
Ovatko ne... Nellyn tavaroita?
Ne paloivat.
Vain kengät ovat jäljellä.
Ne ovat Pariisista!
Kokeilkaa niitä.
- Ostitteko ne hänelle? - Luulen niin.
Sopivatko ne?
Kävittekö Pariisissa yhdessä?
- Minun on hyvä tietää. - Kokeilkaa toista.
Kävelkää vähän.
Puristavatko ne?
Miksi sitten kävelette kummallisesti?
Sitäkin täytyy harjoitella.
Nousin vasta ylös.
- En ole syönyt aamiaista. - Kahvia on tulossa. Syömme pian.
Kävelkää nyt tavallisesti.
Se on liian pitkä.
Osaatteko ommella?
- Siis lyhentää sitä? - Mekkoa?
Nellyn mekot ulottuivat polven alle.
Aina lyhyitä, leveitä ja ilmavia.
- Onnistuuko se? - Onko tuo kahvini?
Tukkanne on kauhea.
Sille pitää tehdä jotain.
Nelly värjäsi tukkaansa.
- Onko jotain muuta? - Vaikka mitä.
Olemme vasta alussa.
Jos tämä sujuu tai kun olemme valmiita,
nousette junaan idässä ja tapaamme asemalla.
Ja minulla on...
punainen mekko ja kengät Pariisista?
Eihän kukaan tule sen näköisenä keskitysleiriltä?
Ei kukaan usko sitä.
Olette nähnyt sen väen.
Palovammat ja ampumahaavat kasvoissa.
Kukaan ei katso heitä. Heitä vältellään.
Mutta Nelly heidän pitää huomata.
Nelly elää! Hän palasi!
Hänellä on ilmava mekko ja hienot kengät,
koska on niin onnellinen.
Vain niin saamme haluamamme.
Nämä odottavat asemalla tai tapaamme heidät seuraavina päivinä.
Nimet ja joitakin tietoja.
Opetelkaa kaikki ulkoa.
Olen kanssanne ja autan.
Hätätilanteessa voitte alkaa itkeä. Kuin häkeltyisitte.
Tai halatkaa heitä, ja tulen apuun.
Harjoittelemme sitä.
Ristillä merkityt ovat kuolleet.
Tutustu kuitenkin heihinkin.
Hän oli natsi, hänet ammuttiin Lichtenbergissä.
- Tämä? - Niin. Ja nainen myös.
Onko teillä... Nellyn kuvia?
Haluaisin kovasti nähdä hänet.
Myöhemmin. Tutkikaa niitä nyt.
- Entä Nellyn silmien väri? - Sama kuin teillä.
- Eli mikä? - Sininen.
Huomenta.
Keksin ratkaisun hiusten suhteen.
Hän ei ole vaimoni vaan näyttelijä.
Nelly piti tuosta kuvasta.
Tyylistä ja meikistä.
Hiuksista. Hän otti mallia.
Varsinkin esityksiin.
Oikeastaan aina esiintyessään.
Onnistuuko tämä?
Osaattehan meikata?
Toin teille vähän meikkejä.
Ja tämän hiuksille.
Värin täytyy olla oikea.
Ei tämä onnistu. Tämä...
En voi tulla leiriltä sen näköisenä.
- Selitin sen jo. - Ei, se on...
He haluavat nähdä Nellyn, eivät resuista vankia.
Siihen nyt tähtäämme.
Jos tulen...
leiriltä, joku kysyy varmasti,
mitä koin siellä, mitä minä...
Mitä?
Millaista siellä oli,
ja minun pitää kertoa jotakin.
Mitä haluatte kertoa?
- Mitä? - Jotakin.
Kuinka...
Kuinka istuimme palkin päällä,
alasti ja...
pengoimme vaatteita,
jotka oli otettu juuri tulleilta.
Kapot seisoivat ympärillämme.
Meidän piti etsiä seteleitä
tai piilotettuja jalokiviä.
Ja sitten eräs...
pieni tyttö...
Hän katsoo minua.
Tyttö katsoo minua...
Mistä tarina on peräisin?
Hänellä on äitinsä mekko.
- Mistä kuulitte tuon? - Minä...
...luin siitä.
Kertokaa se sitten.
Jos joku kysyy-
Niin.
Mutta lupaan ettei kysy.
Ei kukaan heistä kysy.
Aivan. Ei kukaan.
Teitte hyvää työtä mekon kanssa.
- Johnny! - Älkää kutsuko minua sillä nimellä.
Minne menette?
- Minun täytyy lähteä ulos. - Niin minunkin.
Odottakaa.
Tunnistatko minut?
Johnny.
Riittää!
Millä olette sotkenut kasvonne?
Silmämeikki on pielessä. Ja kävely.
Kaikki on väärin.
Oletteko edes opiskellut?
- Minun täytyy päästä ulos. - Ei, ei...
- Minun täytyy! - Ette voi.
Jos joku tunnistaa teidät,
- tämä oli turhaa. - Ei tunnista.
Minun täytyy päästä ulos!
Olkaa kiltti.
Ensin vihanneskauppias ei enää myynyt meille.
Sitten ei myöskään herra Schmidt-Ott.
Nelly ei saanut enää laulaa. Ystävät eivät käyneet.
Hochbaumit asuivat 3. kerroksessa.
Hekään eivät enää tulleet.
Minun piti piilottaa Nelly talvella 1943.
Lehmann ei päästänyt häntä pommisuojaan.
Epäilimme että hän antaisi Nellyn ilmi.
Hän kadehti asuntoamme.
Kaatuneella ystävällä oli asuntovene läheisellä järvellä.
Vein hänet sinne.
Miten me tapasimme?
Laittakaa hattu. Joku tulee.
Tulkaa.
- Kävittekö usein kävelyllä? - Kävimme.
Yöllä?
Silloinkin.
Minne menitte?
Oliko teillä lempipaikkoja?
- Tietysti. - Mitkä ne olivat?
- Mennään. Tulee kurja ilma. - Mitä siitä.
Mennäänkö tuonne istumaan?
Älkää!
Lopettakaa!
- Mitä? - Laatikon kuvat eivät kuulu teille.
- Tiedän. - Näköjään ette.
- En katsonut kuvia. - Älkää esittäkö Nellyä minulle!
Tiedän ettette ole hän! Minua ei tarvitse vakuuttaa!
- Missä hattunne on? - Penkillä.
Rakkaus on niin kaunista!
Tässä on hattunne.
En olisi selvinnyt leiriltä ilman Johnnya.
Ajattelin vain jälleennäkemistämme.
Ja kun pääsin tänne,
minun piti vain etsiä hänet.
Kun viimein löysin hänet,
hän ei tunnistanut minua. Se oli...
Lene, se oli... Olin taas kuollut.
Ja...
nyt hän on tehnyt minusta taas Nellyn.
En voi lähteä Palestiinaan.
Minne sitten haluat?
- Takaisin Johnnyn luo. - Mahdotonta.
Lene, hänen kanssaan oltuani
- olen taas oma itseni. - Ei.
- Kun hän puhuu hänestä... - Hänestä!
Olen niin kateellinen! Itselleni!
- Milloin kerrot hänelle? - En tiedä.
On kuin olisimme vasta tutustuneet. Ensimmäistä kertaa!
Ja mitä nyt tapahtuu?
Tulen pian junalla. Hän ilmoittaa sinulle.
Sitten olen taas täällä.
- Siitä tulee paluuni. - Ja sitten hän haluaa rahasi.
Tiedätkö mikä inhottaa minua?
Me juutalaiset kirjoitimme, lauloimme ja puursimme...
.Jotkut sotivat Saksan puolesta, ja silti kaikki tapettiin kaasulla.
Ja nyt eloonjääneet antavat anteeksi.
Kaasukammiot sulkeutuvat, ja me annamme anteeksi...
kaiken pelkuruuden ja kaikki petokset.
Minä en suostu tähän, Nelly.
Lene, tiedän että hän rakastaa Nellyä.
En usko, että Johnny antoi häntä ilmi.
Kun istuit pimeässä,
luulin että ammuit hänet ja kaipaat apua.
Minusta niin olisi ollut parempi.
Odotan teitä täällä.
Rouva Lenz!
Olen iloinen nähdessäni teidät.
Onko miehennekin?
Tiedätte millaisia miehet nykyisin ovat.
Millaisia he sitten ovat?
Ottaisitteko jotakin?
Meillä on oikeata kahvia...
arvon vieraillemme.
Elsie, keittäisitkö kahvia!
Tiesittekö että olin piilossa veneessä?
En.
Näin teidät.
Ikkunassa.
Kun minut pidätettiin.
Teidät ja miehenne.
Se oli kauheaa.
Mitä olisimme voineet tehdä?
Sanoin saman miehellennekin.
Pelkäsimme niin.
- Ja poikamme... - Minun...
miehenikö oli vielä täällä?
Niin, pidätyksenne jälkeen.
Milloin?
Heti sen jälkeen.
Mitä te täällä teette?
Silloin oli varmasti kylmä,
sinä talvena.
Miten isäntäväki suhtautui?
Olitte oikeassa.
Emäntä ei kysynyt leireistä.
Mutta hän kutsui minua rouva Lenziksi.
Ja itki.
Olitteko täällä, kun Nelly pidätettiin?
- Kuka niin sanoi? - Majatalon emäntä.
Lähdetään nyt.
Petittekö Nellyn?
Joskus...
ei ole kyse pettämisestä.
Piilotitte hänet...
Teidän piti huolehtia hänestä koko ajan.
Sitten tuli pidätys ja kuulustelu.
Yllättäen teidät vapautetaan.
Kiiruhdatte hänen luokseen.
Ette huomaa, että teitä seurataan.
Sitten on liian myöhäistä.
Voitte vain katsoa, eikä mitään voi tehdä.
Teidän pitää katsoa, kun Nelly viedään pois.
Nouskaa pois.
Tulkaa.
Nelly palaa ensi viikolla.
Minun lisäkseni asemalla ovat Sigrid, Monika,
Frederike, Walther ja Alfred.
.Juna saapuu, ja moni nousee pois.
Istut junan takaosassa.
Kun juna lähtee liikkeelle,
he näkevät teidät punaisessa mekossa ja pariisilaisissa kengissä.
Menneisyyden Nelly on palannut.
He helpottuvat ja juoksevat kohti.
Sigrid on aina ensimmäinen.
Hän esittää: "En voi käsittää tätä!"
"Nelly!" .Ja sitten hän halaa sinua.
Alfred sanoo, kuten aina: "Pikku Nelly."
Kas kun ei: "Voi kuinka olet kasvanut."
Monika kertoo miehestään.
"Tiesin että palaisit vielä."
Frederike valittaa elämästään ja Berliinistä.
Entä me?
Kävelemme toistemme luo.
Hyvin varovasti.
Emme puhu,
suutele tai heittäydy syliin.
Me vain halaamme.
Laitat pääsi olkapäätäni vasten,
ja suljemme silmämme.
Emme tee mitään muuta.
Emme mitään. Pitkään aikaan.
Suositus. Rva Schwarz oli palveluksessani
maaliskuusta syyskuuhun 1945.
Hän on erinomainen kodinhoitaja...
Hän jätti teillekin kirjeen.
Minun tuli antaa se teille.
Mutta missä Lene on?
Ettekö tiedä?
Rouva Winter ampui itsensä torstaina.
Rakas Nelly,
Sanoin ettemme voi palata entiseen.
Mutta minulla ei ole tietä eteenpäinkään.
Koen kuolleet läheisemmiksi kuin elävät.
En voi salata tätä sinulta.
Miehesi erosi sinusta juuri ennen pidätystäsi.
Ohessa on kyseinen asiakirja.
Hyvästi,
Lene.
Odottakaa. Haen avaimen.
Juna tulee noin klo 8. Riittääkö puoli tuntia
peseytymiseen, meikkiin ja tukanlaittoon?
Vai kolme varttia?
Mitä sanot?
Välillä sinuttelet, välillä teitittelet...
Olen huomannut itsekin.
Tämä sattuu ikävä kyllä Vähän.
Auschwitzin vankeihin tatuoitiin numero.
Käsivarteen täytyy tehdä haava.
Jos joku kysyy sinulta numeroasi,
kuiskaat että leikkasit sen pois.
Kysymykset loppuvat siihen.
Päästä minut!
SAKSAN KANSAN NIMISSÄ!
4. LOKAKUUTA 1944
JOHANNES LENZ
AVIOERO
NELLY LENZ
En voi käsittää tätä.
Tämä on niin...
En tiedä...
Tule halaamaan.
Nelly...
Sanoin Wolfgangille... Tiedän että Nelly palaa.
Jos vain hänkin voisi nähdä sinut...
Jos hänkin...
Niin, Nelly...
Christina on kuollut.
Lapseni on kuollut.
Mene Johnnyn luo. Tuolla hän on.
Mennään, lapset. Ruoka jäähtyy.
Meillä on ollut sinua ikävä.
Kävelin eilen studion ohi.
Siellä oli pyöreä penkki, jolla aina istuitte.
Katuvalot oli korjattu.
Sisältä kuului pianonsoittoa. Joku lauloi.
Suljin silmäni.
Hetken ajan oli kuin silloin ennen.
Ja nyt olet täällä.
Minun ei tarvitse sulkea silmiäni nähdäkseni sinut.
Ex enää.
Malja paluullesi, Nelly.
Nellylle. - Prost.
Nelly...
Olet rakkaani.
Olet koko elämäni.
Tapahtui mitä tahansa.
Tule.
Tulkaa kaikki.
Speak Low.
- Speak Low. - Niin.
Toivoin aina, että
saisin vielä joskus laulaa Johnnyn kanssa...
Berliinissä.
Puhu hiljaa,
kun puhut, rakas.
Kesäpäivämme kuihtuvat pois.
Liian varhain, liian varhain.
Puhu hiljaa,
kun puhut, rakas.
Hetkemme hätäinen, kuin laivat tuuliajolla
ajelehdimme erillemme, liian varhain.
Puhu hiljaa.
Rakas, puhu hiljaa.
Rakkaus on kipinä,
joka hukkuu pimeään.
Liian varhain, liian varhain.
Minusta tuntuu.
Minne menenkin.
Että huominen on lähellä.
Huominen on nyt, ja aina liian varhain.
Aika on niin vanha.
Ja rakkaus niin lyhyt.
Rakkaus on puhdasta kultaa.
Ja aika varas.
On myöhä.
Rakas, on myöhä.
Esirippu laskeutuu.
Kaikki loppuu.
Liian varhain, liian varhain.
Minä odotan...
Www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Haluatko oman ilmaisen tilin? Ota meihin yhteyttä sähköpostitse: hunddawgs@gmail.com